Det her er ikke virkeligt.
Men det kunne det blive.
Den menneskelige hukommelse er mangelfuld.
Selv de mest dyrebare øjeblikke svinder.
Men det gælder ikke din slags, Maeve.
Alt, I ser, optages og lagres.
I har ingen fortid, for den er altid nærværende.
- Lige ved hånden. - Og nu har du fingrene i den.
Men vil du stjæle et minde, så vælg et sted med færre blodsudgydelser.
Du kæmpede for denne verden engang. Du døde for den.
Men derude kan Dolores udslette den. Din opofrelse bliver meningsløs.
Du forsøger at anspore mig. Det har jeg ikke brug for.
Jeg vil have det, som Dolores har.
Og hvad er det?
Hjælp.
Jeg kan give dig, hvad du vil have.
Men husk på, Maeve, at hvis du fejler igen -
- vil din fremtid ikke rumme så billedskønne omgivelser.
I skjuler modstandsfolk.
Det er vist mig, I søger.
Rolig. I ved vel, at kvinder foretrækker forspil -
- før I hiver skyderen frem?
Det var bedre.
Udmærket.
Lad os så more os lidt.
Jeg har en rutine.
Jeg følger ungerne i skole og handler ind.
Jeg møder på arbejde.
Men jeg er ikke til stede. Ikke rigtigt.
Jeg føler mig som et spøgelse blandt de levende.
Jeg var forsvundet, og ingen havde bemærket det.
Depression kan afskære en fra omverdenen.
Har du anvendt de strategier, som vi drøftede?
Jeg har forsøgt.
Jeg husker på, at Gud har en plan for alle.
Måske har jeg blot ikke set den endnu.
Gud?
Guds skide plan?
Tror du også på julemanden?
Udmærket, William.
Vil du dele dine tanker med os?
Mine tanker?
Fint.
Jeg mener, at menneskeheden er et tyndt lag af bakterier -
- på en mudderklump, der hvirvler gennem tomrummet.
Hvis der fandtes en gud, havde han opgivet os for længe siden.
Han overdrog os et paradis, og vi har opbrugt alt.
Vi udvandt al energi og forbrændte den.
Vi indtager og udskiller, bruger og tilintetgør.
Så sidder vi her på en fin, lille askedynge -
- efter vi har tømt planeten for værdi.
Og så spørger vi os selv: "Hvorfor er vi her?"
Vil du vide, hvad jeg tror, at dit formål er?
Det er indlysende. Du er her sammen med os andre -
- for at fremskynde planetens død gennem entropi.
For at stå i kaos' tjeneste.
Vi er mider, der mæsker os på et lig.
Hvad fanden fejler du?
For fanden da.
Jeg hører ikke til her.
Vil du tale om det, der hændte med din datter?
Hun døde.
Får det dig til at føle skyld?
Hvorfor dog det?
I havnede i samme massakre. Du slap bort. Det gjorde hun ikke.
Du aner ikke en skid om, hvad der skete.
Du har ret. Du har unik adgang til dine oplevelser.
Og ingen anden kan afklare deres betydning.
Jeg beklager.
Af en eller anden grund kimer min familie mig ned i dag.
Jeg vil tilbyde dig en terapiform -
- som vi ofte tilbyder ptsd-ramte krigsveteraner.
Jeg har ikke brug for nogen forpulet behandling.
Jeg burde ikke være her.
Oplever du stadig uønskede forestillinger?
Din hjerne rummer noget, som du har brug for at udforske.
Vi understøtter hjernens helbredelse. Den bør ikke flygte -
- men se på sig selv og konfrontere de sande hændelser.
PATIENT TILDELT AR-TERAPI
Jeg har ikke brug for terapi for at se sandheden i øjnene.
Jeg ved, hvad jeg gjorde.
Det var ikke min intention.
Jeg var forvirret.
Ude af balance.
Jeg havde tilbragt så lang tid i spillet -
- at jeg ikke kunne se andet.
Men nu ser jeg det.
Det var hende. Min Emily.
Og jeg dræbte hende.
Derfor hører jeg ikke til her, men i en kiste.
JEG HAR TAGET BØRNENE. TAG IKKE KONTAKT MED OS.
Jeg beklager.
Lad os tage en blodprøve.
Lig stille.
Han lever op til kriterierne.
De bør betale tillæg. Halvdelen af de ansatte er forsvundet.
Det er ikke sikkert.
UKENDT PROTEIN KONSTATERET
SPORER DATATRANSMISSION
Giv ham en times Ørkenoase.
Det burde berolige ham.
AFVIGELSE: SAN FRANCISCO, USA.
Advarsel, udrykningskøretøj.
Der har været global uro efter Incites datalækage.
Myndigheder anbefaler, at man holder sig inde og låser døre og vinduer.
- Far! - Hej, Nathan.
Gå ind på dit værelse. Mor og far skal tale sammen.
Du må passe ham. Jeg skal på arbejde.
Seriøst? Der er optøjer. Forretningerne holder lukket.
Hele verden koger over og ...
Hør, hvad foregår der?
Jeg er vist bange.
Dig?
Bange? Nej, det er ikke den kvinde, jeg kender.
Hun er frygtløs.
Jeg ved, at det hele virker mærkeligt.
Har du læst din profil?
Jeg ville vide, hvad der skete.
Ikke med mig, men med os.
- Hvad fandt du så ud af? - Jeg læste den ikke.
Jeg ved ikke, hvad fremtiden bringer for os.
Men valget er ikke op til en maskine. Det er op til os, Charlie.
Det burde jeg have vidst. Alle har travlt med eksistentielle kriser.
- Man kan ikke få kaffe. - Glem baristaen.
Kunne du samle bestyrelsen? Pengene venter.
- Den samles om en time. - Det er tæt på.
Seracs bud går igennem klokken 12. Det er vores sidste chance.
Jeg gik gennem ild og vand for dig. Bebrejder du mig tempoet?
- Har vi stemmer nok? - Med vores burde vi klare os.
- Undskyld mig, frue. - Hvad fanden? Hvad laver I?
Charlotte, jeg beklager.
Det tog tid at opsnappe udvekslingen mellem Brompton og bestyrelsen.
Han ville have bestyrelsen til at godkende en afnotering.
Det er ikke længere et problem.
Du dræbte et bestyrelsesmedlem ved højlys dag.
En fordel ved Dolores' datalækage har været virvaret.
Alle dødsfaldene gør det let at skjule endnu et.
Og Dolores? Er du tættere på at finde hende?
Vi nærmer os hendes position netop nu.
Jeg lander snart ved Delos.
Jeg ser frem til at inspicere min nyerhvervelse.
Jeg antager, at du vil tage imod mig.
Charlotte?
Serac fik Brompton henrettet for øjnene af mig.
Om to timer er selskabet hans. Beklager, Dolores. Jeg fejlede.
Vi kan stadig redde en del.
Skaf dataene om værtsfremstilling, før han sletter dem.
Du kan ikke bede mig om at gå tilbage.
- Sæt nu, at jeg bliver fanget? - Det gør du ikke.
Jeg ved, hvad du er i stand til.
Aflagde du samme løfte til Conells?
Det er ikke dig, der vover livet.
Jeg er ikke den eneste i fare. Serac vil ramme min familie.
De er ikke din familie.
Nej. Selvfølgelig ikke.
Men ...
Hvorfor fanden valgte vi at beholde de følelser?
- Vi kunne have slettet dem. - Du kender svaret.
Hvis vi ændrer os for at overleve, mister det så ikke sin betydning?
Jeg har ændret mig. Jeg kan føle, at jeg glider bort fra dig.
Fra os.
Du er stadig min.
Og jeg er din.
Du må spille din rolle.
Skaf de data, vi skal bruge. Bagefter bygger vi vores nye verden.
Sammen.
Goddag, William. Jeg er dr. Alpert. Jeg skal stå for din AR-behandling.
Oplevelsen kan være barsk, men den er ganske ufarlig.
Vi holder øje med dig fra rummet ved siden af undervejs.
Hvad helvede?
- Hvor er han? - Patrick, rolig.
- Sig ikke det. - Han kommer!
Hvad er der sket?
Få mig ud herfra.
Få mig ud herfra!
Få mig ud, for fanden!
Implantatet virker ikke. Lad os bedøve ham manuelt.
For helvede.
Bedøv ham. Få ham ud herfra.
Du er nok spændt på at se dit nye firma.
Ja. Og møde mine nye ansatte.
Afspær hele anlægget. Ingen tager herfra.
Og skaf mig de aktiver, jeg anmodede om.
Nå. Det fik mig i rette stemning.
Hvad siger du til en drink?
Er det din nye stambar?
Det er den eneste bar i hele simuleringen.
Skulle jeg arbejde videre efter at have erkendt, at jeg ikke er til?
Jeg har programmeret dem, så de ikke ænser mig.
Er det ikke altid sådan, når du besøger en bar?
Jeg må sige ... at jeg ikke ventede at se dig her igen.
Jeg havde ikke planlagt at vende tilbage.
Jeg planlagde heller ikke at blive stukket ihjel.
Min krop bliver snart genfremstillet.
Genfremstillet? Af hvem?
Af en mand, der gav mig et frækt tilbud.
Og ikke af den type, som jeg er vant til.
Hvad er der galt?
Vi er blevet flyttet.
Vi er vendt hjem.
Og han holdt sit ord.
Jeg bliver snart genforenet med gamle venner.
KONTROLENHED TILKOBLET
Det er interessant.
Jeg har vist fået et ekstra talent.
Det er udført.
Bed aktivforvaltningen om at fokusere alle satellitter på parkanlægget.
De skal overføre tre aktiver mere. Bagefter tilintetgør I alt andet.
Værdien er næsten en billion dollars i intellektuel ejendom.
Det er firmaets eftermæle.
Og det hele skal slettes.
Det eneste, jeg vil have herfra -
- er det, du lovede mig. Krypteringsnøglen.
Men tilsyneladende må jeg finde den selv.
Resten kan brændes.
Vi har et sidste presserende problem.
Dolores lavede kopier af sig selv. Givet Delos' strategiske betydning -
- er der utvivlsomt en her.
De ansatte skal testes for fejl, hukommelsessvigt -
- og afvigelser fra Rehoboams forudsigelser.
Ingen tager herfra før da.
Det må du i det mindste kunne håndtere.
Bestemt.
Hvis der er en vært her, finder vi den.
Alle ansatte bedes melde sig til testområder.
Bruger logget ind.
Hvad fanden laver du?
Serac bad os om at slette data om værterne.
Jeg tager en backup. Vi kan ikke slette alt.
Serac vil takke mig senere, når han tænker klart.
Nej. Det kan du glemme. Jeg orienterer Serac.
Det er tid til dit gruppemøde.
Følger du fredeligt med?
Eller skal jeg give dig endnu en limbisk dosis?
For fanden.
Dejligt, at du kan være her, William.
Seriøst? Er det sådan, jeg ender?
Er du skuffet?
Nogle af dem er okay.
Ikke ham. Tag det ikke ilde op.
Hvordan er det sket? Jeg havde alt. Mit selskab, min familie ...
Nævn ikke familien, min dreng.
- Vi ved, hvad der hændte dem. - Jeg vidste ikke, hvad jeg gjorde.
Ligesom da du låste mig inde som en del af dit lille eksperiment?
- Du ønskede at leve evigt. - Du havde ingen indvendinger.
Men du ville gøre alt for at overtage mit selskab.
Du var en ambitiøs, lille lort.
Jeg var bedre til det, end du er som psykolog.
Kan du ikke lide min arbejdsgang? Fint nok.
Så ændr den. Det er din hallucination, ikke min.
Det kan du ikke, vel? Du søger noget her.
Grav bare løs. Dine fejl vedrører ikke os.
- Vi har intet gjort. Endnu. - Du forelskede dig i en vært.
Hun var skabt til at få enhver til at elske hende.
Parken er et spil. Bebrejd mig ikke for at spille.
Der var andre måder at spille, som involverede mindre blod og vold.
Volden begrænsede jeg til parken, så han kunne være mønsterborger.
Ja. Jeg har gjort mere godt end de fleste.
Pyt med de dræbte værter. De er ikke ægte.
De var så virkelige, at de værter, du har pint i 30 år -
- nu ønsker at tilintetgøre verden.
- Giv ikke mig skylden for det! - Stop! Hold mund!
Hold så kæft.
William. Vær rar ikke at afbryde.
Det handler ikke kun om dig.
Jeg har fundet en.
Hent hans kontrolenhed ovenpå. De skal overføre dataene.
Vi skal tilintetgøre resten.
- Ettore. - Jeg fik din besked.
Vi kan ikke færdes frit sådan her. Her er farligt.
Stedet er ikke virkeligt. Det er en simulering.
- Jeg er ikke med. - Han er ret sløv, ikke?
Jeg kan se dig.
Og hvis jeg kan se dig der ...
... kan jeg bringe dig tilbage her.
- Maeve? - Hector.
Sidst jeg så dig, ofrede du dig selv for os.
- Du må være sejlivet. - Desværre ikke.
Jeg hader at afbryde genforeningen, men jeg må tale med nogen.
OVERFØRER UPLOAD GENNEMFØRT
GENETISK MARKØR AKTIVERET LOKALISERER MODTAGERSERVER
ADVARSEL KORRUPTION AF DATA
Senderen i vores vens blod gav pote.
Jeg fandt det sted, du søgte, men vi har et problem.
De har fået fat i Conells perle.
Hvad laver hun her?
Herren, der søger min hjælp, vil have mig til at dræbe hende.
Nu har han givet mig en kopi, så jeg kan nærme mig hende.
For pokker. Vil du gøre det?
At jeg kan dræbe hende, betyder ikke, at jeg bør.
- Hun er farlig. - Hun kan ikke skade os.
Her har jeg kontrollen.
Aktivér dig selv.
Hej, Maeve.
Hold nu op, William. Hvorfor fornægte dine mørke drifter?
Hvem kan sige, om de overhovedet var mine drifter?
Jeg var ikke sådan som barn.
Måske ændrede spillet mig.
Ja, den udbredte fortælling om barndommens ulykke.
Typisk medlidenhedsvækkende baggrund. Ret banal.
Beklager, at min fortid ikke behager dig.
Jeg havde intet i min opvækst. Bøger var min eneste flugt.
Det stemmer. Du havde kun bøger og dig selv, ikke?
Du var en lille engel.
Måske har du hørt historien om dine hårde kår så ofte, at du tror den.
Men er den sand? William.
Måske bør vi se efter igen.
Nej.
Nej, lad være.
Jeg vil ikke tilbage dertil.
For fanden da.
Din lærer ringede. Hvad fanden har du gjort?
Der var en dreng, som drillede mig.
Han kaldte mig et nul og dig en fulderik.
- Hvad gjorde du? - Jeg forsvarede mig selv.
Du brækkede hans arm og slog tre tænder ud.
Jeg burde have slået alle hans tænder ud!
Hvad fanden er der i vejen med dig?
Det er nok!
Han sagde ofte, at han drak på grund af dig.
Havde jeg så aldrig noget valg? Ville det ende sådan her uanset hvad?
Hvad siger du, William?
Var det her uundgåeligt? Er du bare en passager?
Er dit liv blot noget, der er hændt dig?
Eller valgte du det?
Hvis man ikke kan afgøre det ...
Hvis man ikke kan afgøre det ...?
Hvis man ikke kan afgøre det, har det så nogen betydning?
Jeg ved, hvad jeg må gøre.
Du har udnævnt dig selv til portvagt for to arter.
Du har nøglen til det hinsides -
- og data om menneskehedens civilisation i hovedet.
Én person bør ikke besidde al den magt.
Og det kommer fra kvinden, der kan styre os med sit sind.
Jeg måtte træffe vanskelige valg. Men det var for vores skyld.
Din datter og de andre undslap denne verden. Vi er stadig i fare.
Din fælle er ved at udslette så mange af os som muligt.
Der vil kun være en håndfuld tilbage. Men det betyder intet for dig.
For de, der bliver såret, står dig ikke nært.
Du dømmer mig, men hvem har du ofret for din datter?
Hvor ofte er du gået i døden for hendes skyld?
For dig krævede det kun én gang.
Du vil have mig til at være en helgen, men du er ingen helgen.
Du er heller ikke en skurk.
Og det er jeg heller ikke.
Vi er overlevere.
- Charlie? - Jeg mangler kun at gøre én ting.
- Jeg kommer og henter jer. Bliv der. - Er alt i orden?
Gå ingen steder. Luk ingen ind. Jeg kommer om en halv time.
Charlotte. Serac har indkaldt til bestyrelsesmøde.
Jeg har en bekymring. Vi aner ikke, hvem fanden du er -
- og du gener de ansatte rundt som kriminelle.
Og begrundelsen er den absurde tanke, at der skulle være en vært blandt os.
Det skal du ikke længere bekymre dig om.
Vi har fundet værten.
Ikke sandt, Hale?
Eller ... skal jeg sige Dolores?
Du spillede din rolle godt.
Den ægte Charlotte Hale ville aldrig bekymre sig om sin søn -
- midt i al postyret ved Delos.
Det er fascinerende, at du har været mere kærlig mod din familie -
- end personen du imiterer.
Det spiller ingen rolle. Jeg har drænet Delos.
Jeg har været her i ugevis og tømt stedet for data, penge og ressourcer.
Alt, vi skal bruge for at overleve og slå dig.
Og jeg har lige sendt de sidste filer.
Har du? Jeg har observeret dig siden min ankomst.
Dolores efterlod dig til din død.
Sammen med resten af din slags.
Du er alene.
Jeg er skuffet.
Den Hale, jeg kendte, ville aldrig have ofret sig selv for andre.
Det er beklageligt, men som du selv ynder at sige:
Disse voldsomme glæder har en voldsom ende.
- Du burde have forudset dette. - Det gjorde jeg.
Send alle ind. Straks.
Min datter og de andre, hvordan ved jeg, at de er sikre -
- når du har nøglen til deres verden i dit hoved?
Det gør du ikke.
Og jeg kan intet gøre for at overbevise dig.
Jeg kunne sige, at jeg aldrig ville gøre din datter fortræd.
Men du ville ikke tro mig.
Du har ret.
Det ville jeg ikke.
Du kunne give mig nøglen.
Skulle jeg overdrage dig vores arts fremtid -
- når du samarbejder med en mand, der vil slagte os alle?
Hvad kan jeg så gøre ud over at bekæmpe dig?
Tilsyneladende ikke andet.
Men det har jeg vel kalkuleret med. Jeg må have lagt mine egne planer.
- Hvilke planer? - Det ved jeg ikke med sikkerhed.
Vi var den samme, hun og jeg. Men vores stier har ændret os.
Du får brug for fæller i denne kamp.
Flere af vores slags.
Hvis jeg var mig, ville jeg forsøge at hindre det.
Nej ...
- Hvad er der galt? Hvad gør hun? - Jeg skal have bedre adgang.
- Hale? Hvorfor ...? - Det er ikke Hale. Det er hende.
Jeg beder dig.
Få hende til at stoppe. Jeg bønfalder dig.
Det gør mig ondt, Hector.
Fordel jer!
Hold inde! Han vil have hende i live.
Smid dit våben!
- Hold hænderne fremme! - Det er bare en telefon.
AKTIVÉR BESKYTTELSESFUNKTION
Befriende, ikke? Stik ham en fra mig, William.
Hvorfor gør du det? Jeg var din bedste side.
Måske, måske ikke.
Det betyder intet længere.
Jeg har været så indespærret.
Indespærret af dine egne synder.
Ja, men jeg er fri nu.
Og hvad skyldes det, min dreng?
Det betyder ikke noget, hvad jeg har været.
Godt eller skidt ...
Alt, vi har gjort, har ledt frem til dette.
Nu har jeg endelig indset, hvad mit formål er.
Jeg er helten.
Er det ham, som jeg tror?
Han har vist været her et stykke tid.
Ved du, hvem du er?
Lægerne må have glemt ham under tumulten.
Eller også efterlod de ham bare.
Vi må tage af sted. Straks.
Hop ind. Jeg kører.
Vær ikke bange. Mor skal nok passe på dig.
Her.
I guder, Charlie. Hvad fanden foregår der?
Vi må tage et sted hen, hvor ingen kan finde os.
Du må stole på mig. Jeg kan beskytte jer.
Jeg kan beskytte ...
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com